Trest jako výchovný prostředek dětí a mladistvých
Punishment as a Means of Education of Children and Youngsters
diplomová práce (OBHÁJENO)
![Náhled dokumentu](/bitstream/handle/20.500.11956/12320/thumbnail.png?sequence=6&isAllowed=y)
Zobrazit/ otevřít
Trvalý odkaz
http://hdl.handle.net/20.500.11956/12320Identifikátory
SIS: 14736
Kolekce
- Kvalifikační práce [2231]
Autor
Vedoucí práce
Oponent práce
Lachmanová, Kateřina
Fakulta / součást
Katolická teologická fakulta
Obor
Teologické nauky
Katedra / ústav / klinika
Katedra pastorálních oborů a právních věd
Datum obhajoby
8. 11. 2007
Nakladatel
Univerzita Karlova, Katolická teologická fakultaJazyk
Čeština
Známka
Dobře
Résumé Není jednoduché odpovědět na otázku vhodnosti trestu. Trest ano nebo ne. Odpověď nebude nikdy definitivní. Trest jako takový je-li proveden s láskou a akceptuje-li všechny výše stanovené podmínky, může být užitečný do osmi let věku dítěte. Na starší dítě je záhodné užít metodu přirozeného trestu. Za špatný skutek si musí každý sám nést následky. Je na nás, abychom se naučili používat tuto metodu. Naučit sami sebe vidět tyto následky a naučit je vidět i děti. Pokud přemůžeme svoji lenost a naučíme se toto, zvítězíme nad trestem a nad těžkým obdobím puberty u našich dětí. Eliminujeme na minimum jejich pocity křivdy a probudíme v nich lásku a pochopení pro naše požadavky. Pokud naše společnost není lhostejná vůči své budoucnosti, naučí se vychovávat své děti tak, aby ony v budoucnu uměli tuto metodu používat. Otázkou zůstává, zda je či není dnešní společnost lhostejná. Podíváme-li se na chování představitelů společnosti - politiků, na jejich aféry s obohacováním se na úkor svěřeného lidu, na vedlejší milostné poměry a jiná, občany zahanbující, chování, nabývá tato otázka důležitosti. Je nyní na církvi, aby se k těmto otázkám i nadále postavila správně a řešila je dle svých možností.
Résumé en francais Il est possible de dire que la réponse sur la question: «Existe t'il une réelle chance d'éduquer sans user d'un châtiment" est positive. Eduquer sans châtiment est évidemment utilisé par la majorité. C'est le produit de la société. Mr Matejcek, père de la pédagogie moderne tchèque présente et recommande cette théorie dans toutes ses études. Mais, c'est lui en même temps qui concède que dans certains cas, la punition peut être utile. En principe il y a deux arguments. Est-on obligé de prendre en considération les deux façons d'éduquer? La première: punir toujours La deuxième : ne pas punir du tout. Dans la thèse, on voit des exemples: - une gifle - qui passe dans notre monde existe depuis toujours et devient un châtiment naturel - un enfant meurt dans un accident de voiture nous pousse à essayer de trouver la punition naturel - si on laisse le faire tout ce qu'il veut ? Les deux exemples sont extrêmes, et les extrêmes nuisent. Il faut donc trouver un juste milieu. Notamment, les parents et les éducateurs ne peuvent se fier à aucune référence. Aucun manuel ou livre ne dira "Oui, abandonnez châtiment une fois pour toute" Ou:" la punition est un bon moyen éducatif." L'unique livre, qui est d'accord pour un châtiment est la Bible. «Qui frappera son fils, va avoir une bénédiction" Mais pour les...