Renato Guttuso a Československo Proměny jeho recepce v letech 1949-1979
Renato Guttuso and Czechoslovakia
bachelor thesis (DEFENDED)
![Document thumbnail](/bitstream/handle/20.500.11956/95529/thumbnail.png?sequence=7&isAllowed=y)
View/ Open
Permanent link
http://hdl.handle.net/20.500.11956/95529Identifiers
Study Information System: 187031
Collections
- Kvalifikační práce [2232]
Author
Advisor
Referee
Czumalo, Vladimír
Faculty / Institute
Catholic Theological Faculty
Discipline
History of Christian Art
Department
Institute of Christian Art History
Date of defense
7. 9. 2017
Publisher
Univerzita Karlova, Katolická teologická fakultaLanguage
Czech
Grade
Excellent
Keywords (Czech)
Renato Guttuso, Československo, Itálie, kulturní vztahy, kulturní politika, Komunistická strana Československa, Komunistická strana Itálie, socialistický realismus, neorealismus, komunismus, 1948-1989Keywords (English)
Renato Guttuso, Czechoslovakia, Italy, Cultural Relations, Cultural Policy, Communist Party of Czecoslovakia, Communist Party of Italy, Socialist Realism, Neo-Realism, Communism, 1948-1989Práce se zabývá postavou malíře Renata Guttusa z pohledu Československa v letech 1949 - 1979, tj. v období, kdy se v Praze konaly jeho výstavy. Zkoumá, jak bylo u nás jeho dílo přijato, jaké byly motivace vzájemných sympatií a spolupráce a způsob, jakým tato spolupráce probíhala. Sleduje jeho pozici jakožto neorealistického malíře a aktivního člena Italské komunistické strany. Tato strana získala v poválečném období v Itálii velkou podporu veřejnosti. Byla do značné míry nezávislou na oficiální politice Komunistické strany Sovětského svazu a v mnohém se proto její názory od ní odchylovaly. Itálie byla zároveň zemí západně orientovanou a nacházela se v poválečném období v zájmové sféře Spojených států jakožto příjemce pomoci Marshallova plánu a od roku 1949 členský stát NATO. V širších souvislostech se proto práce zabývá dobovou kulturní a politickou situací v Itálii a v Československu a přináší vhled do vzájemných kulturních vztahů obou zemí. Autorka vycházela z dobové literatury, archivních pramenů (archiv Ministerstva zahraničních věcí, archiv Národní Galerie) a dobového tisku (zejména časopisy Výtvarné umění, Výtvarná práce, deník Rudé právo, měsíčník Literární noviny).